Elfelejtettem a...
Jó reggelt.
- Walter. - És tényleg te vagy az.
- Honnan van a szám? - Emily adta vész esetére.
Vagy úgy. És vész esete van?
Az ablak alatt egy rémes doboz rettenetesen dörög.
Így csinál...
Nincs benne semmi rettenetes, az a radiátor.
- Zörög kicsit, ha bekapcsol. - Ez nem zörgés. Ez nagyon ádáz.
Förtelmesen néz ki. Olyan... mindjárt...
Odaosonok... vagyis hogy... De, tényleg.
Ja, jó. Semmi vész. Rendben. Tényleg az.
- Jó. Akkor most leteszem. - Szeretlek. 5 perc múlva hívlak.
Ne, Kópé. Ne... lnkább ne hívj, rendben?
- Jó. Hívjál te. - Rendben. Akkor most leteszem.
- Festettem neked egy lepkét! - Jó. De most már leteszem.
Felhangoltam a zongorát. Szeretlek. Szia!
- Hobbs. - Nicsak!
- Hogy van? - Üljön le.
- Rég nem láttam. Jó bőrben van. - Köszönöm. Maga nem különben.
- Mi járatban? - lgazából az unokahúgom hívott.
Felettébb érdekelné, hogy menekült meg egy bizonyos kutyus
és valami gerle a gonosz boszorkány karmaiból.
Elhiheti, már másik nyomda után néztünk. Ez kissé trehány lett.
De tán nem a nyomda trehánykodta el.
- Maga írta alá, nemde? - Hiába is keresünk bűnbakokat...
Hadd világosítsam föl. Még azzal a két oldallal is bukott volna a könyv.
- Látta a kimutatást? - Mára ígérték. - ltt is van.
Az a nyamvadt kutya visszaütött gerléstül.
Becsléseink szerint 8 egységnyi veszteséggel számolhatunk.
Mondom, nyolccal! Ez nem fordulhat elő!
- Majd behozzuk... - Nem, nem. Nem. - Nem?
- Új könyv kell az első negyedévre. - Első negyedévre?
24-én érkezem vissza a városba. Addigra kíváncsian várom,
mégpedig részletekbe menően, az új könyvre vonatkozó ötleteit.
Várjon csak. A 24-e az Szenteste.
És?!
És...
Semmi gond. Öröm lesz Önnel dolgozni.
Már az összes fegyver megvan a játékban.
- Életerő, teljes vértezet, meg egy csomó... - Michael!
Én vagyok, Kópé!
- lsmered az arcot? - Nem én. Sose láttam.
Én vagyok az, Kópé! A bátyád!
Na ne már!
Ne! Michael! Várj! A tesód vagyok, tudod, Kó...
Bocsánat. Bocsánat.
Michael! Michael!
Michael! Michael, várj meg!
Michael! Michael!
Jó gyors vagy. Épphogy beértelek.
5 órán át vártalak. Hű, de pufi a kabátod.
Jó hírem is van: láttam egy kutyát. Te láttál kutyát? Biztos láttál.
És a suliban? Jó volt ma? Sok házit adtak?
Vannak barátaid? És legjobb barátod?
- Pufi a kabátja? - Hagyj békén!
Te zúzmarás rénszarvasbogyó!
Futás!
Adjatok neki! Főleg a zöld srácnak!
Jaj, ne. Ezek nem viccelnek.
Lépjünk le.
Tudod, mit? Szedjük le őket.
Gyúrj hógolyót, amennyit csak bírsz.
Kész vagy?
Rajta.
Nyomás!
- Nem mondom. Az egyik megpucolt. - Hógolyót.
Tyűha!
Hová valósi is vagy?
- Bárcsak itt volna Apu. - Minek?
Mert ő a legjobb apuka kerek e világon.
- Most viccelsz? A legrosszabb apa a világon. - Hogyhogy?
Mindig csak dolgozik.
- Dolgozni vicces. - Úgy nem, ahogy ő dolgozik.
Csak a pénz érdekli. Nem érdekled se te, se én, se senki.
Virgács-listán van, az igaz.
- Tetszik neked? - Ki tetszik?
- Akit bámulsz. - Ó... tetszik.
- Miért nem kérsz randit? - Randit?
Tudod, randevút. Elviszed enni.
- Enni? - Rendes kaját, nem édességet.
Ha igent mond, nyertél. Ez olyan titkos jelszó a lányoknál.
Nicsak, ki van itt.
- Szia, Jovie. - Szia.
- Ó. Ő itt Michael. - Az öccse vagyok.
Szia.
Hát te mit keresel itt? Mégis dolgozhatsz az áruházban?
Nem. Különben minden jól alakult. Kitiltottak a háztömbből.
Jobban tennéd, ha nem mutatkoznál itt.
De szerettelek volna látni, és szerintem gyönyörű vagy, meg aztán...
melegséggel tölt el, ha veled vagyok...
és kiszárad a szám is.
Szóval... Eljössz velem enni?
Már hogy enni?
Tudod... a jelszó... Kaja.
Hát, épp most volt ebédszünet.
Oké. Megértem.
De csütörtökön ráérek.
- Csütörtök? Csütörtök! - Gyere. Az jó lesz.
Na, szia.
- Jó volt? - Nagyon jól küldted.
- Mi jön először? - Az égők. - Jó, rendben. És aztán mi jön?
- A díszek. - A díszek, jó.
- Ez meg mi a fene? - Karácsonyfa.
- Karácsonyfa? - Kópé vágta ki a parkban.
Emily.
Mit kell ezen így felhúzni magad? Csak játszadoztak egy kicsit.
Mi? A bűntett mióta játék? Én meg azt hittem, az bűntett.
Jó, a fát nem kellett volna, ültet másikat.
- De Michael legalább boldog végre. - Ez meg mit jelentsen?
Nem valami nagy titok, Walter, hogy nem különösebben törődsz vele.
Akkor csak vedd ki az iskolából, hadd nevelje
az a habókos manófajzat. Majd játszva bűnözhetnek fel-alá.
- Hogy rakjuk a tetejére a csillagot? - Én tudom.
Mihez kezdjünk? Nem hagyhatjuk itt egyedül. Lebontja a házat.
Nem tudnál kivenni egy napot esetleg? Hogy vigyázz rá idehaza?
Holnap nem. Holnap tárgyaljuk a költségvetést.
Én nem maradhatok. Egyetlen rossz mozdulat, és repülök is. Egy.
Akkor tudod mit? Van egy ötletem.
Bemehetne veled holnap a munkahelyedre.
- Szia, Walter. - Jó reggelt, Jack. - Jó reggelt, Jack.
- Jó reggelt, Mr. Hobbs. - Jó reggelt, Sarah.
Jó reggelt, Sarah. Szép lila a ruhája. lgen lilás.
- Francisco. - Üdvözlöm, Mr. Hobbs. - Francisco, jó név. Francisco.
- Heló! - Heló.
- Emlékszik rám? - Nem ismertem föl.
A dolgozós ruha miatt.
- Köszönöm, Deborah. - Kösz, Deb.
Olyan szép az arca, mint egy karácsonyi lap.
Jól kezdődik a napom.
Kópé.
- Nem muszáj meginnod. - Köszönöm.
Francisco.
- Francisco. - Kópé.
- Hangoskodtam? - Csak egy kicsit. - Bocsi.
- lgen, Kópé? - Miért van kiírva a neved?
Az én asztalom, és ráírtam, nehogy valaki ellopja.
- Ez csak vicc, ugye? - Bizony, csak vicc.
- Na, és mit faragunk ma? - Mi itt nem ilyesmivel foglalkozunk.
- Mi a kedvenc színe? - Teszed le. Halló. Halló?
- Ne nyúlj semmihez. - Bocsánat.
- Kópé, jártál te már postázóban? - Ott még nem.
- Nem?! - Nem. - Ó! Nahát!
Tudod, az egy olyan hely, ahová mindenünnen özönlenek a levelek.
És ott válogatják ám őket.
Meg szabad fogni. Fényes tartóba teszik őket.
- Fényesbe? - Bizony. - Hogy tetszik? - Nagyon is.
- Remek. - Meg szabad nézni?
- Nekem maradnom kell. De te talán dolgozhatsz ott. - Jó, majd én.
Alighanem Apu nem erről a helyről mesélt. Van másik postázó?
- Nincs. Csak ez az egy van. - Nem valami fényes.
Hát nem. ltt van a konténer.
lde érkezik be minden levél.
Át kell nézni, és kikeresni, hová címezték.
Beteszed egy tartóba, és felküldöd a csövön.
- Menni fog? - Azt hiszem.
Olyan itt, mint Télapó műhelyében.
Csak gombaszagú, és mindenki úgy néz ki, mintha bántani akarna.
Greenway holnapra itt lesz. Na, hogy állunk?
Morrisszal összedugtuk a fejünket,
és egy pompás ötlettel rukkoltunk elő.
- Jó, mi az? - Nagyon fog tetszeni, remek.
- De mi az? - Na figyelj. Ezt kapd ki...
Bevonjuk Miles Finchet.
- Azt a Finchet? - Az álnevek álmát. - Bevonjuk a könyvbe.
A Grimm testvéreket is kenterbe veri.
Nem lesz könnyű meggyőzni, de hátha.
A két legnyerőbb, ötletgyáros mókamester íróm
azzal állít ide, hogy szerződtessek egy másik írót?
- Úgy van. - Miles Finchet.
Nem is olyan rossz. Nem is rossz.
És bejártam a Hetedhét-Berkű Cukorkapagonyt,
aztán átevickéltem a Kavargó Kacifántos Karamellatengeren.
Nahát. Beszippantotta. Káprázatos. De be ám!
Pazar szippanty...
Engem is beszippant! Ez aztán... szívós.
- És te hogy kerültél ide? - Munkaközvetítőből.
Szörppel iszod a kávét?
Kitűnő ötlet! Megkóstolhatom?
- Csak tessék. - lgazán lekötelezel.
lmádom a szörpöt.
Odavagyok érte.
Biztos ezredszerre mondom, de nagy kópé vagy ám.
Te vagy a legjobb barátom. Tényleg. A legjobb.
Tudod, hiába vannak ragyogó ötleteim.
- Senki rám se hederít. - Elhiszem. Dehogyis nem. Én rád hederítek.
- El kéne kapni a sodrást. - Jó, hát kapd el. Kapjál sodrást.
Nem! Ki kell jutnom a sodrásból. Elsodródtam. Ezért vagyok itt.
26 éves vagyok, hát jól kinézek.
Fiatal vagy te még. Olyan fiatal. A papám...
Ő például csak 490 éves korára vitte Fő-Barkácsmesterségig.
- 490 évesen, mi? - Bizony.
Csik-mak-mak-mak! Csikka-makka. Kerekecske-gombocska.
A Savanyúság Sanyi a kedvencem a könyvei közül.
Kifejezetten egzisztencialista, mégis oly közvetlen.
Mr. Finch, itt Eugene Dupris.
Megtisztelő Önnel beszélhetni még telefonon is.
Miles. Hogy döntött, iderepül holnap?
5 órát kapnak holnap, egy perccel se többet.
Ez igazán remek.
Fekete limuzint küldjenek elém a reptérre.
Az utastérben pedig hajszálpontosan 22 fok legyen.
- Meglesz. - Mr. Hobbs?
- Problémák adódtak odalent. - Hogyan?!
- Tartsa. Deb, tegye le. - Engem maga ne várakoztasson.
- Gond van a postázóban. - Mi van?
- Csönd. Deborah, tegye le! - Na, elég. Kiszálltam.
Holnapra ott leszek. 22 fok.
Uram, Chuck keresi Önt a postázóból.
Mi a frász bír odalent annyira fontos lenni, hogy megzavarsz? Mi?!
Megyek.
- Szia. - Hűha.
- Csodálatosan nézel ki. - Akár csak te. - Köszönöm.
- Hová szeretnél menni? - Van pár ötletem.
Nyújtsd előre a kezed. És kortyolj bele.
Ne less. Így ni.
Na?
- Az íze után valami vacak kávé. - Nem.
- És tényleg valami vacak kávé. - Nem, a világ legfinomabb kávéja.
Az a lényeg, hogy ne csípje be az ajtó a kezed.
És ne csukd be a szemed, mert rosszul leszel.
Na jó. Ugorj be, ha készen állsz.
- Mit művelsz? - Szökdelek. Szökdécselek. Szökdécselek.
Várj csak. Csak még egyet. Ezt nézd meg, mekkora.
Gyere csak.
Vigyázz! A sárgák nem állnak meg.
Nahát... Ez szépen megnőtt.
- Bocsánat. - Nem talált.
- Hogyhogy? - Mellé.
- Miles Finch. - Miles Finch.
Miles Finch.
- Akkor vágjunk bele. - Örülök, hogy eljött...
- Walter Hobbs. - Rendezzük a... hogy aztán nekiülhessünk.
Parancsoljon.
Remek.
Na jó.
- Eddig mire jutottak? - Rajta.
Valami ilyesmire gondoltunk...
Van egy paradicsomkölyök. Jól rájár a rúd a farmon.
- Tudja, a nyulak, és... - Nem.
A paradicsom túl gyámoltalan. Mint a gyerekek.
Na ugye, látjátok. Megmondtam.
Farm se legyen.
A csapból is az folyik. llyen könyv nem szól nagyot.
Ez hogy tetszik? Van egy bagázs spárgagyerek,
akiket feszélyez a pisijük szaga.
Láthatja, ez itt csupa zöldség. Én nem érek rá, úgyhogy ha...
Ebben itt van vagy 5-6 Pazar ötlet.
Különösen az egyik ötletem az, amitől teljesen odavagyok.
Tudják, amikor ráébred az ember, és azt mondja...
Ez az!
Ez remek. Hallhatnánk is?
Először is, elmondom a borítót. Lesz egy...
Apu! Én olyan szerelmes vagyok, legszívesebben világgá kürtölném!
Kópé, ne most. Menj szépen vissza az alagsorba.
Nemsokára lemegyek hozzád, jó?
Jé, hát itt manók is dolgoznak?
Ez aztán felettébb vicces volt, barátom.
Ő nem teljesen...
- Nem folytathatnánk, kérem? - Jól van.
- Tehát a cím fölött... - Télapó tud róla, hogy eljöttél?
- Tudod, igazán kacag a májam. - Rénszarvassal jöttél?
- Menj vissza az alagsorba. - Hé, okostojás.
Sose lesz annyi csajod, mint nekem egy héten.
Csomó házam van itthon és külföldön,
mindegyikben 180-as plazmatévé.
Úgyhogy hagyd abba a vigyorgást, még mielőtt bemosok egyet!
Ha olyan nagy legény vagy, csak manózz le még egyszer!
Dühös kis manó.
Ki jön a házamba?
Áu! Hé, mi a...
Erre nem számítottam...
Na, így manózz le, ha mersz. Manózz le!
Kis manó.
Azt hiszi, ő is manó.
Miles... Várjon, Miles!
Biztosan déli-sarki manó.
- Kotródj innét! - Hova menjek?
Nem érdekel, hova. Nem érdekel, manó vagy-e! Az se, ha idióta!
Az se, hogy a fiam vagy! Ne is lássalak többé! Nyomás!
- Szia. - Most nemigen tudok beszélni.
- Csak mondd, hogy halad az ötletelés. - Ma tovább bent kell maradnom.
Ne túl sokáig, Walter, ma van Szenteste.
- Walter. - Várj...
- Most le kell tennem. Szia. - Puszilom Kópét.
- Mi az? - Walter. Heuréka. A tárgyalóban volt.
- Mi ez? - Miles Finch jegyzetei.
Telis-tele van jobbnál jobb ötletekkel.
Ezt nézd.
És a legjobb egy farmon éldegélő őszibarack.
- Mi lehet ennél gyámoltalanabb? - Hogyan tovább?
- Szerintem legyen az első. Az zseniális. - Van időnk?
- Vagy 3/4 óránk. - Akkor kezdjük a vázlatsort.
- Jól van, gyerünk. - Na ne. Erre most leültök?!
- Álljatok neki a vázlatsornak. - Rajta.
Sajnálom, hogy tönkretettem az életeteket.
És hogy beletömtem 11 sütit a videóba.
Én nem tartozom ide. Nem tartozom sehova.
Sose feledlek el titeket. Szeretettel, Kópé.
Francba.
Szia, Kópé.
Kópé?
Gyors sikerrel kell kijönnünk, hogy fellendítsük a céget.
Ennek fényében mindannyiunk nevében
melegen ajánlom, hogy jó ötlet legyen.
Mielőtt a történetre térnék, lássuk a borítót. Képzeljék el...
Apu! Beszélnünk kell.
- Michael. Mi az? - Kópé világgá ment.
- Mi? - Hagyott egy üzenetet.
Félek, Apu. Elment.
Előbb hadd fejezzem be ezt az ülést, aztán majd kitaláljuk.
Mit találunk ki? Kópé mindenkivel törődik.
Te meg mindig csak magaddal.
Hé, Michael.
Várj.
Ezt el kell napolnunk, Mr. Greenway.
Nincs időnk elnapolni. Halljam de azonnal! Várj a sorodra.
Ne szóljon rá a fiamra.
Nem lehetne máskor, Mr. Greenway?
- Kizárólag az ötlet miatt repültem ide. - Most nem megy.
Ha kedves az állása, most rögvest felvázolja a könyvet.
Nos... menjen a francba.
- Ja. A francba. - Hékás.
Hobbs. Hobbs!
Ha most faképnél hagy, én úgy kirúgom magát! Kirúgom!
Nem tartozom sehova.
Kópé!
Kópé, merre vagy?
Gyiá, Rudolf! Gyerünk! Vágta!
Krampusz, feljebb!
Télapó?
Patára, szépségeim, menni fog!
Magasabbra! Feljebb!
- Apu! - Mi az?
Michael, hova mész? Michael!
Télapó!
Tűnés innen. Megijeszted a szarvasokat.
- Kópé. Te vagy az? - Jól vagy?
Hű, de örülök, hogy látlak!
A télapóméter mutatója hirtelen leesett nullára.
Ezek már a karácsonyban sem lelnek örömet!
Nem bírta a túlterhelést. A hajtómű leszakadt az alvázról.
Elkelne egy manó segítsége.
Én nem vagyok manó, Télapó. Nekem semmi nem sikerül.
Kópé. Manóbb vagy te bárkinél, akit valaha is ismertem.
És az egyetlen, akire ma este rábíznám a szánom javítását.
- Komolyan? - Bizony ám.
- Megjavítanád a kedvemért, Kópé? - lgyekszem. Papa megtanított rá.
Előbb keresd meg. Lerepült a szánról, arrafelé.
- A motor? - A motor, hát.
Futás, Kópé. Manó uraság!
A Central Parktól jelentkezem.
Egyelőre még nem tudni, mi is történt pontosan.
Mindenesetre a parkot lezárták, és átfésülik a hatóságok.
A szemtanúk csupán abban értenek egyet, hogy láttak valamit lezuhanni.
A mellettem álló úr tanúja volt az eseményeknek.
- Tulajdonképpen mit látott? - Sétáltunk, és láttunk leesni...
- A lányom vette észre. - A lánya látta?
- Kicsim, el tudod mondani, mit láttál leesni? - Télapó szánját!
Télapó szánját. Hallhatták, kérem.
Bocsánat, hogy közbevágok, Charlotte,
de most érkezett stúdiónkba egy exkluzív amatőr videofelvétel,
ami számodra is érdekes lehet.
Ezen egy fura, manónak öltözött férfi járkál a parkban.
Nem tudom, Charlotte, mennyire nagy horderejű a hír.
- De nálunk a tájékoztatás az első. - Uramatyám.
Mi a...?
Hé!
- Megtaláltátok! - Kópé!
Mondanom kell valamit...
Nem, előbb nekem kell mondanom valamit.
Nem úgy gondoltam a múltkorit. lgaz, a viselkedésed egy kissé...
kiegyensúlyozatlan. De sok dologban igazad volt.
Nem szeretném, hogy elmenj.
A fiam vagy, és... szeretlek.
Kópé...
- Mit is akartál nekem mondani? - Ja, tényleg! Gyertek.
Egy másik szemtanú másképp látta a történteket.
- Mit látott? - Nagy csodálója vagyok, Charlotte.
Valami egyenesen a parkba csapódott.
- Ön remek riporter. - Köszönöm.
Elárulna esetleg valami közelebbit is?
Hogyne. A szemében él a történet. Szép a szája.
Egyenesen bezuhant a parkba. Döbbenetes volt, mindenki...
A hatóságok szerint a területet kiürítették,
Csupán a Lovas Parkőr Osztag járja a parkot.
Ritkán vetik be ezt a jólképzett alakulatot.
Egyes vádak szerint túlságosan tettre készek.
Mai napig vizsgálat tárgyát képezi, hogy
a '85-ös Simon and Garfunkel koncerten szabályosan jártak-e el.
Tudtam, hogy meglesz! Gyorsan föl vele, mert indulnék.
Ügyes.
- Szóval, Ön... - Télapó. - Vagy úgy.
Odaadná ezt az elsőszülöttének?
Hogyne... A fiam tényleg manó?
- Az. - lgazából fogadott manó.
Michael, kinyitnád a csomagtartót?
Ügyes vagy, köszönöm.
Szóval tényleg te vagy Télapó?
Azt sose lehessen tudni, fiacskám.
- Mondd csak, mit kértél karácsonyra? - Gördeszkát.
Méghozzá nem is akármilyen deszkát.
Egy igazi ''Huf'' deszkát.
Nézd csak meg. Ez aztán a piros alma, mogyoró.
Keresd csak meg.
Azta.
- Mi történt? - Felröptetted a szánom.
- Hogyhogy? - Annak idején ez az én szépségem
a karácsony örömével működött.
Még hittetek bennem. Felröptettétek a szánom.
Várj. Ha te vagy Télapó, akkor csak hívni kell a híradót,
attól hinnének benned, és fel tudnál szállni.
A Télapóban hinni kell, anélkül is, hogy látnád.
Ha mindenki meglát, oda az egész.
Már évek óta a sarkamban vannak a lesifotósok.
Nézzétek!
Jaj, ne.
A Lovas Parkőr Osztag.
Apu, Michael. Van egy ötletem.
Hohó! Hékás! Michael, várj! A könyvem.
Hozod vissza, de rögvest?! Hallod?
- Sapkát, subát, gyorsan. - De Télanyó nekem kötötte.
Hé! ltt vagyok!
Elnézést. Köszönöm. Bocsánat.
Nem bukkantak rénszarvasok nyomára a parkban?
- Nincs szarvas. - Száncsengő?
- Az sincs. - Manók? - Elnézést. - Semmi ilyesmi...
Ő az. Az igazi Télapó! Ha nem hiszünk benne, leáll a szán.
- Figyeljen mindenki! - Hinnünk kell benne. Ez a könyve.
Újabb bizonyíték, hogy Télapót látták errefelé. Jó- és rosszlista.
Lynn Kessler alvós babát kért. Mark Webber elektromos gitárt.
- Carolyn Reynolds meg beszélő babát. - Köszi, Kópé.
Dirk Lawson ajnározást a kamillás gőzben.
Stan Tobias turbó vízipisztolyt.
- Másik Lawson lehet. - Dave Keckler kosárcipőt kért.
Jól van. Nos. lzgalmas új fejlemények a történtekben,
melyek szerint biztos Télapó volt, hiszen itt láthatják a könyvét.
- Magát hogy hívják? - Charlotte Dennon, New York 1-es.
Charlotte egy Tiffany jegygyűrűt, és hogy a barátja kérje már meg a kezét.
- Üzemanyag! - Charlotte... Charlotte?
- Vissza a kamerákat! - Honnan vetted ezt? - Ő a Télapó!
Szükség van a kamerákra. Segítenünk kell!
- Hé, Michael. Minden rendben? - Velem igen.
De Kópé a parkban van Télapóval.
Karácsony öröme nélkül nem repül a szán.
- Michael! - Anya!
Michael!
- Nincs semmi bajod? - Jól vagyok.
A karácsony új életre kel, hogyha mindenki énekel.
Kópé! ldeje indulni. Beszállás!
- De még nincs kész a motor. - Muszáj.
- Gyia, Deres! Gyia, Táncos! - Dehát még nincs kész!
Semmi baj! Csak indítsd be, majd utolérlek!
Végig igazat mondott.
Boldog karácsonyt.
- Télapó! - Ne idétlenkedj ott, szállj be!
Télapó! Ezek miért üldöznek?
Megorroltak, mert a virgácsos listára írtam őket.
Most ne sírdogálj, Ne pityeregj már.
Mosolyodj el, mert ajándék vár,
Télapó majd eljön hozzánk.
Fel! Feljebb!
Kópé! Tankolnunk kell, különben lezuhanunk!
Lajstromot ír, Hogy kinek mi jár,
Csilingel fenn a rénszarvasszán.
Télapó majd eljön hozzánk.
Ő álmodban figyel rád,
És éberen kísér.
Ki cukrot kap, kinek virgács jut,
Úgyhogy inkább jó legyél.
Lajstromot ír, Hogy kinek mi jár,
Csilingel fenn a rénszarvasszán.
Télapó majd eljön hozzánk.
Menni fog! Húzzad, Táltos! Jól van, csillagom!
Gyiá, Rudolf! Húzd, Deres!
- Kezdek kiöregedni a szakmából. - Most!
- Oda a hajtómű! - Nekünk annyi!
Nos, Télapónak ugyan nincs nyoma, viszont itt a park bejáratánál
az emberek dalra fakadtak.
Hallgassunk csak bele.
Ő álmodban figyel rád, És éberen kísér.
Ki cukrot kap, ki meg virgácsot,
Úgyhogy inkább jó legyél.
Most ne sírdogálj, Ne pityeregj már.
Mosolyodj el, mert ajándék vár,
- Rajta! - Télapó majd eljön hozzánk.
Na, még egy kicsit!
És éberen kísér. Ki cukrot kap, ki meg virgácsot...
Hé. Nem is énekelsz.
- De igen. - Nem is igaz. Csak tátogsz.
Télapó!
- Most mit vagy úgy oda? - Apu.
Télapó majd eljön hozzánk!
Húzzátok, szépségeim!
- Viszlát! - Mint a régi szép időkben!
Charlotte. Charlotte?
Nos, tán sosem tudjuk meg, mi zajlott Szenteste a Central Parkban.
Ho-ho-hó!
Boldog karácsonyt!
Végül, egy kis segítséggel, Kópé megmentette a karácsonyt.
És jókedvével jó pár embert is.
Jut még eszedbe kedvesem a boldog ifjúság,
Az erdőszéli kispatak,
A régi-régi nyár.
Walter saját független könyvkiadót alapított.
Első könyvét egy újonnan feltűnt, nagysikerű gyerekkönyv-szerző írta.
A címe: Mi a manó. Egy légbőlkapott történet...
egy Kópé nevű fogadott manóról,
aki sarki létére New Yorkban spagettizett,
egy fényes postázóban dolgozott, és megmentette a karácsonyt.
És bejártam a Cukorkapagonynak mind a Hetedhét Berkét.
Átevickéltem a Kavargó Kacifántos Karamellatengeren,
aztán pedig átsétáltam a Lincoln alagúton.
És nekem sincs okom panaszra. Kópé időnként ellátogat hozzám.
Köszönöm, Jovie. lgazán édes vagy.
Nincs mit, Papa.
- Hé, Suzie. - Gyere, csöppem.
Hadd nézzen a Papa.
Kópé...
Kópé. Kópé...
ltt a vége, fuss el véle.
Magyar szöveg: Speier Anna
Forgalmazza a Warner Home Video